Det var vinter i Brooklyn.
Det var i början av januari i Brooklyn.
Varje morgon stirrade han på solglöden i baristans hår.
Hon påminde honom om vad han förmådde.
I hennes glöd såg han allt han kunde bli.
"Vinter är den kallaste säsongen"
hörde bitar ur deras samtal
Brooklyn befann sig i gubben Vinters grepp.
Nåt om sättet... ...bromsar medan cykeln rusar...
Kärleken växer i Brooklyn.
Medan världarna förkroppsligades i det kalla datorskenet
stod en sorglig sanning klar: Charlies dröm om att bli en seriös författare
drunknade i en rad usla klyschor.
Fan också.
Hörru, du kommer aldrig att tro det här...
Räkans hjärta sitter i huvudet. Det är för fan helgalet.
Verkligen? Tio på morgonen?
Förlåt, blir du andrahandshög? Kommer du att få en attack nu?
- Jag får inga attacker. - Vad är det du kallar dem?
Marijuana-framkallat anfall. Ett medicinskt tillstånd.
Jaha. Vad gör du ikväll?
- Vet inte. Jag måste sticka. Ring sen. - Okej.
- Hallå? - Så, vad gör du ikväll?
Jag vet inte. Jag sa: "Ring mig sen."
Jag vet. Jag gör ju det.
Ash och jag ska på modern dans ikväll. Hänger du med?
Modern dans? Det var inte direkt vad jag hade tänkt mig ikväll.
- Eller nånsin. - Okej. Men vi tar en öl innan.
Jag tror jag bara värmer på lite kinamat.
Du menar spela videospel. Visst, varför bryta rutinen?
Jag måste lägga på.
Varsågod.
- Hej. Vad får det lov att vara? - En medium kaffe att ta med.
Tack.
Det är så vackert ute idag.
Det känns inte alls som november.
Kanske mer som försommar... juni...
- Varsågod. - Varsågod.
- Tack. - Tack.
Då var det klart.
BAGERI OCH SERIEBÖCKER
La... L-apostrof-tisha? L'tisha?
Okej. Tack ska du ha. Tack.
Hej, mr Neuman. Det är en stor ära.
Jag heter David Abbott och har läst alla tre böcker.
Tack, David. Du kan kalla mig Sam.
Sam, kan du skriva "Till Sticky Fingers"? Det är mitt Avatar-namn.
- Sticky Fingers... - Ja, sir.
En fråga. Vad inspirerade dig att döda Tabitha på slutet?
Tja...
För att hon hade brutit mot de baldrosiska nymfernas ed?
Hon förtjänande det väl.
Egentligen, Sticky... så inspirerades jag av
den filmstudio som anlitade mig att skriva det. Ärligt.
Filmen hade redan gjorts
så de bara betalade mig att skriva precis det som hade hänt
i filmen.
Det är det jag sysslar med.
Okej...
Överraskning!
- Herregud! Sarah? - Hej.
Jisses. Sarah Anderson. Det var som fan.
Jag heter faktiskt Sarah Schipper numera.
Wow. Det är inte klokt. Vad...
- Grattis. - Tack.
Ingen dålig sten. Jag... Vad gör du här?
Min man jobbar runt hörnet. När jag såg ditt namn tänkte jag-
- "Jag borde gå in."
Ja... Jag är glad att du gjorde det.
Hej. Vänta... Va?
- Japp. Så gick det. - Har du...?
- En bebis. - Har du en bebis?
- Wow... - Själv, då? Har du fru, barn, familj?
Nix. lnget av det.
- Inte ens en flickvän? - Nä.
- Grattis till skrivargrejen. Vad kul. - Ja... Det är inte illa.
Var jobbar din man, då? I Puma-affären?
Nej, han är krönikör... på Times.
- New York Times? - Ja.
Oj. Coolt.
- Jag vill ha ett ex av boken. - Verkligen?
- Javisst. - Okej...
- Kan du signera den åt mig? - Visst.
Det känns konstigt. Nu ska vi se. Okej.
Det är så...
- Okej. - Ja.
Hur mår dina föräldrar?
- Jo... ja... De har skilt sig. - Va?
När jag började på college. Mamma...
Deras förhållande verkade så perfekt.
Vet du vart Joel och jag ska i sommar?
- Yosemite? - Espoo.
Var?
Espoo. Där hela min släkt kommer ifrån. Skojar du?
Ja, just det. Ja...
Nu minns jag. I... Norge.
- Finland. - Finland! Nära Norge.
Vi pratade om att gifta oss där, men...
Kul att se att du inte har förändrats, Sam.
- Ta hand om dig, Sam. - Detsamma.
- Hon är med barn! - Det suger.
Och jag stod där som ett pucko och signerade min idiotiska bok.
- Ursäkta, mr Neuman. - Ja?
Chefen vill att jag tar beställningen. Vill du höra specialmenyn?
Nej, jag tar det vanliga. Tack, Howard.
Hon såg medömkande på mig för att jag inte jobbar på New York Times.
- Den är inte vad den varit. - Jag måste sluta.
- Vänta... - Jag har många kunder att ta hand om.
- Vi hörs sn... - Hejdå.
Okej...
Jag måste verkligen skriva nåt bra.
- Vad är den för? - Jag trodde...
- Är du inte... - Hemlös?
- Förlåt, jag trodde att det... - Det är en chai.
- Jag ber om ursäkt... - Hej, hur är det?
Ja, jag såg det på Instagram.
KAPITEL 1
- Hej Alan. - Hej! Hur gick signeringen?
- Bra. - Du fullständigt ägde, va?
Teen Vampire fortsätter att dominera.
Ja, kvantitet hellre än kvalitet, som jag brukar säga.
Studion vill att du översätter fler filmer till böcker.
- Jag vet inte... - Den första känns inte helt fel.
Det är en action/äventyrsfilm som heter Doom Tomb: Alien Womb.
Ett ord, punkt net, tror jag. Kolla in den. Den verkar helgjuten.
Okej, ja...
Och sen har jag en romantisk komedi som heter Sherpa.
- Sherpa? - Du sätter den utan problem.
- Som i Nepal... - En kvinna klättrar på Mount Everest.
Samtidigt gör hon sin största upptäckt, hon blir kär i sherpa-guiden.
Hon blir kär i honom, de har olika bakgrund
men talar godhetens språk.
- Du, Alan, jag... - Jag påstår inte att det är sexigt...
- ...men få ur dig några såna till... - Jag vill skriva nåt annat.
- Nåt eget. - Okej.
- Nåt personligt. - Jag fattar precis...
Jag vill ta ledigt och börja jobba på det.
Okej, så här är det. Du har brunnit ut, du vill flytta klossarna...
Jag måste flytta dem.
Du vill ta ledigt och göra nåt nytt. Jag fattar.
Det är bra, jag vill att du rör om i brasan.
Om kolet hamnar för långt från elden så slocknar det.
Lägger man tillbaka kolet börjar det brinna.
Tror aldrig att nån har kallat dig för dussinförfattare.
Dussinförfattare?
- Skicka över nåt när du börjat skriva. - Vad menar du med "dussinförfattare"?
- Jag sa bara att ingen sagt det. - Va?
- Jag måste sluta. Hör av dig. - Okej. Hejdå.
Förlåt mig!
- Tack! Förlåt mig. - Kom du precis?
- Ursäkta? - Jag såg dig precis komma in...
- Ja, sen som vanligt. - Jag är alltid sen.
- Vill du ha påtår? - Ja. Tack.
- Helvete! - Är det okej?
Nej. Fan! Jag tror att nån har snott min dator.
- Herregud. - Den var här, i en blå datorväska...
- Jag skulle på toa... - Har du en till?
Förutom den där?
Nej, bara den, faktiskt. Tack.
Det vore katastrof om du förlorade ditt mästerverk.
- Då kan man lika gärna dö. - Ja...
Lyckligtvis är det bara några dåliga haikudikter och snuskiga limerickar.
- Men du klottrar också, ser jag. - Bara lite kladd...
- Jag klottrar en del själv. - Jaså?
- Jag gör karikatyrer i Prospect Park. - Coolt.
- Ursäkta, är det här Gorbatjov? - Nej, bara en läskig gubbe.
- Synd, jag är ett stort Gorbatjov-fan. - Jaha...
- Nu är det Gorbatjov. - Jättebra.
Tack.
- Birdie. - Ja, väldigt birdie.
- Jag heter Birdie. - Jaha, förlåt.
Jag heter Sam. Det är mitt namn.
- Det är som Pam med ett S. - Alltså Spam.
P: et är ljudlöst. Det är förvirrande.
- Jag fortsätter gärna samtalet, men... - Självklart, förlåt.
Stor kaffe, mandelmjölk, tre Sweet'n Low, två servetter.
- Namnet är Emily. - Trevligt att träffas.
Emily, som Jemily, fast med ljudlöst J.
Gemily stavas vanligtvis med G.
- Jaså? Känner du nån Gemily? - Ursäkta...
Charlie trodde inte på musor, men efter några ord från baristan
vaknade kreativiteten till liv.
Al, var är tandkrämen? Al?
- Vad har du... Fan! - Fan!
- Vad fan? - Förlåt.
Gör inte så med dörren öppen.
Du var ju i duschen. Jag brukar vänta tills du duschar.
Åh, nu kommer jag att tänka på det varje gång.
- Kan jag vända mig om? - Ja.
- Är det Prinsessan Leia? - Nä, ja...
Sitter du och runkar till nytagna bilder av Carrie Fisher?
Du var ju också rätt besatt av henne när vi var yngre?
Ja, när hon var med i Star Wars.
Tror du jag är 12, eller? Skulle jag onanera till Star Wars?
Vadå? Du kan bli äldre, medan hon förblir densamma, i bildformat.
Kvinnor åldras, precis som män. Det är en naturlig del av livet.
Ni dejtar ju inte, du runkar bara till henne.
Ja...
- Okej... Stäng dörren nästa gång. - Kan du stänga den?
- Ska du gå in i duschen igen? - Snälla, låt bli.
Ursäkta.
Förlåt mig.
Har du nån aning om när Birdie, eller kanske Birtie, jobbar?
Hon heter Birdie, som i "krax, krax". Är ni vänner?
Ja... kanske man kan säga.
- Hon fick sparken. - Va? Vad hände?
- Hon var sen. - Till jobbet?
Nej... med den förbannade mensen.
Va? Ursäkta, jag vet inte vad som...
Vi fick nog ingen bra start. Jag heter Sam förresten.
Okej.
- Och du heter...? - Stradh.
- Gerard. - Stradh.
Låt det vara.
Hursomhelst. Vad hände med Birdie?
- Jag sa ju att hon var sen. - Okej...
- Men... - Var det nåt mer, inspektör Watson?
Nej, det är bra. Tack för...
Tror du att hon nånsin kommer tillbaka hit?
- Varför? - Jag vet inte.
Inte jag heller. Sök henne på nätet.
- Jag vet inte... - Birdie Hazel.
Hazel?
Tack... Tack, Sh... sir.
- Okej, nu har vi nog allt. - Vart ska ni?
Till Ashleys föräldrar och sen till Sacred Spirit.
Just det, hjärntvätten.
Glöm inte kameran. Den är nog på skrivbordet.
- Hejdå! - Hejdå!
- Du, jag har hittat Birdie på nätet. - Har du? Vem?
Tjejen från kaféet. Rätt otroligt faktiskt.
- Inte dåligt. - Du måste se det här.
- Vad är nästa steg? - Skriv att du vill träffa henne.
Va? Det verkar skumt. Jag vet ju inget om henne.
Jodå, du ser ju Facebook-profilen. Där finns massor av information.
Du skulle kunna bli hennes drömkille.
Det är sant.
- Älskling? - Ja.
- Kom! Jag är felparkerad. Vad gör du? - Skit också.
- Vi ses nästa vecka. - Vi ses.
Finns det nåt coolare än en kille som spelar gitarr??
GITARRLEKTIONER
G...D, B-moll, A, G...
- Spela ett G. - Jag vet inte om jag uppfattade det.
Pekfingret ska vara på... Heter det tvärband?
Är det tvärband? Förlåt. Jag vet inte...
- Sätt fingrar över den. - Okej.
Sådär? Det lät inte som när du gjorde det.
Lägg av med attityden och den nedlåtande skiten.
Musik handlar om att öppna sig.
Din generation ska vara så sexig, de vet allt och de messar...
Även om du fick mitt nummer från en lyktstolpe
så är jag grym på gura. Jag spelade tamejfan på Woodstock.
Woodstock? Är det sant? Det... Du verkar inte så...
Woodstock -99, kapten! Tänker du jävlas med det?
Jag spelade tamejfan med Spin Doctors.
- Wow. - Ja, wow.
- Rätt coolt. - Riktigt coolt. Kolla upp det.
- Jag googlar det. - Gör det.
Rent tekniskt spelade jag inte med dem, men jag satt backstage.
- Jag är bundis med Chris Barrons bror. - Är han i spin Doctors?
- Driver du med mig? - Jag...
Är det här Punk'ed? Är du Ashley Kutcher?
- Ashton. - Vem känner inte till Chris Barron?
- Ledsen... - Han är ursprungsmedlem.
Han fixade in mig backstage, vi tog så mycket K att vi kunde våldta en häst.
- Vad är K? - Och du vill bli rockstjärna!
Utan K skulle Spin Doctors vara Spin Nurses.
Det är för satan lugnande medel för hästar.
Jag har full respekt för din bakgrund. Därför vill jag att du lär mig spela.
- Varför? - Jag vill bara kunna spela.
- Jag vill bara lära mig. - Det vill ingen.
Man vill antingen ha pengar, fitta eller kändisskap. Vilket är det?
- Jag vill lära mig. - Pengar, fitta eller kändisskap?
- Jag vill... - Vilket är det?
- Det... Det finns en tjej... - Fitta, alltså.
- Jag antar det. Okej... - Har hon en fitta?
- Kan du bara säga var G är? - Precis ovanför klittan.
- Inuti fittan. - G-ackordet. Kan du... Vad gör du?
Om du bara lyssnar... och slutar snacka skit-
- kan dr Gary Garren lära dig ett och annat.
- Fattar du? - Jag tror det.
Bokhandel.
Birdie Hazel gillar...
...Om arternas uppkomst.
SAMTALEN MED DON JUAN...
Carlos Castaneda Samtalen med don Juan...
Fransk mat, resor...
JAG ÄLSKAR JUDO!!
Helvete!
JAG ÄLSKAR DEN HÄR LÅTEN! Joan berättar om karriärens början.
LÄGG TILL I KUNDVAGN
Bryt.
Bryt. Bryt!
Herrejisses...
Hej, Gerard. Jag tänkte hämta min sista löning.
- Nån stal den. - Va?
Jag skämtade! Herregud. Ta det lilla lugna.
- Hur skulle man kunna få ut pengarna? - Jag vet inte?
Exakt, geni. Jag stal den och försökte få ut pengarna. Det funkade inte.
Toppen. Skönt att den finns kvar.
- Hittade han dig? - Vem?
Den laotiska killen. Du kan fly, men inte gömma dig.
Ge honom mitt nummer när du är färdig med honom.
Jag vet inte vad du pratar om, så jag... tar den här. Tack.
Och... ja. Hejdå.
C...
Och sen till G...
Och tillbaka till D. Och tillbaka till...
- Hej! Välkommen hem! - Vad fan är det som pågår?
Fan, du har missat... Skit också!
Jag måste vända på guldmakrillen!
Nej, nej... Jag visste det. Jag skulle ha lagat medaljonger.
- Jag skulle ha lagat medaljonger! - Vad är det som händer?
Jag har hittat inspiration.
Kokain?
Nädu, vi kan säga att en liten fågel hjälpte mig.
- Jag fattar inte. - Birdie! Doh!
- Tjejen från kaféet. - Birdie! Kan du sänka ljudet lite?
- Rätt mycket. - Förlåt mig.
Jag måste säga att jag inte har känt så här på jättelänge.
- Jag känner som en stöt, ett slag... - Säg inte gnista.
En gnista. Jag kan inte förklara det på annat vis.
Det är en ogripbar känsla som... känns riktigt bra.
Härligt. Fan, kommer hon hit? Ska jag gå till Ashley?
- Nej, hon kommer inte hit. - Vad kul att ni har umgåtts.
- Nej. - Har ni pratat på telefon?
- Nej. - Lite online-chatt?
- Inte direkt... - Det här börjar kännas skumt.
- Jag gör som du sa. - Som jag sa att du skulle göra?
- Jag blir hennes drömkille. - Det var nog inte...
Jag förbereder mig. Jag har studerat hennes Facebook-sida hela veckan.
Jag kan den utantill. Jag visualiserar alltihop. Det är under kontroll.
Vad sägs om det här? Visualisera att du skriver ett meddelande till henne
och så gör du det, nu på direkten.
- Skriva ett meddelande till henne? Nu? - Ja.
Okej. Vet du vad? Du har tamejtusan rätt.
Nu gör jag det här.
Okej, stunden är inne. Carpe diem.
Okej, vad ska jag skriva?
Nu vet jag! "Jag går här och strövar fritt med min själ..."
- Vad är det här? - Leaves of Grass, Walt Whitman.
- Birdie älskar Walt Whitman. - Nej, nej, nej.
- Varför inte? - Hörru, kolla här.
"Hej, du kommer väl på föreställningen på tisdag? Kram, Jackie" Vem är det?
Jackie Williams, hon vill bli skådis, deras föräldrar är vänner
hon älskar Kathy Griffin och är vattuman.
- Hon har en föreställning på tisdagar. - Skumt att du vet det där.
- Men det är din väg in. - Vad menar du?
Ska jag se usla improvisationer bara för att få stirra på henne i publiken?
Nej, så att du kan prata med henne.
Skynda dig, blomma. Väx, väx, väx! Snabbare kan du, blomma!
Vänd dig om. Du älskade säkert den där blomman.
En kastanj som blev en blomma, som med lite vatten blev nåt stort.
De var kastanjer!
Det var rätt...
Hej! Kan jag få en sån här?
Herregud, vänta...
Har du nånsin varit på kaféet Second Stop?
- Var är det...? - Gorbatjov!
- Sam. - Där har vi det! Birdie.
- Vad har du sysslat med? - Vad har du sysslat med?
Herregud.
- Inget, bara tittat på... - Riktigt usla improvisationer?
Jag är glad att du sa det. Det var hemskt.
Men de är modiga. Jag skulle aldrig ha vågat.
- Inte utan gitarr. - Spelar du gitarr?
Visst, som avslappning. Bara lugna låtar, typ Joan Baez.
- Jag älskar Joan Baez! - Hon är suverän.
- Hon är min favorit! - Va? Jag växte upp med henne.
Inte bokstavligen, men hon är fantastisk. Diamonds and Rust...
Varje gång jag kommer till Washington Square tänker på den.
- Jag med. - "Du ler och tittar ut genom fönstret
"från det sjabbiga hotellet mot Washington Square."
"Vår andedräkt är som vita moln som blandas och hänger i luften."
Jag vet. Herregud. Varje gång jag är i parken tänker jag på den.
Nästa gång jag är i Second Stop måste du ge mig Joan Baez-rabatt.
Gärna, men det är lite svårt sen jag fick sparken.
Jag vet. Nu. Nu vet jag. Det suger.
- Jag är glad att vi stötte på varann. - Jag med.
- Hej, tjejen! - Ni var jättebra.
Tack för att du kom. Du kunde inte ha valt en bättre kväll.
Förutom subban som avbröt mig hela tiden.
Jackie, Sam...
- Hej. - Hej, Sam.
Sam sa precis nåt om föreställningen. Vad var det du sa?
- Vi skrattade... - Tack och lov.
...och sa att vi aldrig skulle glömma den här kvällen.
- Den var så minnesvärd. - Verkligen?
- Ja. - Känner du nån ur gruppen?
- Nej. Jag gillar bara konstformen. - "Konstform"? Wow. Tack, Sam.
Pax.
- Måste du...? - Nej.
Får jag laga mat åt dig nån gång?
Hallå!
Ursäkta.
Jag behöver doftljus, torkade blommor, rökelse, passion eller Don Juan
och så var det nåt annat... Just det, salvia. Säljer du salvia?
Toppen.
...har aldrig varit lättare. Med detta redskap kan du göra alla övningar...
- Hallå? - Sam, förlåt mig! Jag fastnade.
Det är lugnt. Jag visste inte om du kom ihåg...
- Jag är på sjukhuset. - Herregud.
Jag mår bra. Mitt ex är snickare och han gjorde illa handen...
Och ingen annan kunde skjutsa honom. Det var väldigt snällt gjort.
Han skulle göra detsamma för mig. Jag vill gärna gottgöra dig.
Jag dansar sällskapsdans på torsdagar, om du är intresserad.
- Jag dansar också sällskapsdans. - Gör du?
Jag har inte gjort det sen jag var väldigt ung, men...
- Se till att du har tjusiga kläder. - Okej, det ska jag.
- Okej, vi hörs då. - Ja, bra.
Okej, hejdå.
Okej...
Kläder till sällskapsdans för män.
- Jag gillar dina kläder. - Tack.
Var är dina danskläder?
Jag har dem på mig. Det är bara en kofta och t-shirt.
Jag vill åka hem och byta om.
- Åh nej! - Jag missförstod dig.
Ta av dig jackan. Det är säkert bra.
Okej, jag... Jag måste säga att man hade andra kläder när jag dansade...
- Du sa "tjusigt". - Ja.
- Skratta inte... - Låt mig se.
...annars hoppar jag ut ur bilen. Okej!
Nej! Det var ett glädjeskratt, för det är så tjusigt!
- Får jag sätta på en t-shirt? - Det är jättefint.
En del klär upp sig, så det är okej. Och nu är vi här, så...
- Det blir bra. Lita på mig. - Snälla...
Okej. Ursäkta, hur mycket är jag skyldig?
Vad gör du?
- Här är det. - Okej.
- Hejsan. - Hej.
- Vad har vi här, då? - Harriet, Henry. Min nya rekryt Sam.
- Sam. - Raymond lär inte bli glad.
Han klarar sig.
- Vilken snygga paltor. - Tack.
- Är du proffs? - Nej. Själv?
- Hur definierar man ett proffs? - Nån som får betalt för att dansa?
Inte med pengar. Vi får andra sorters belöningar.
- Stolthet. Roberto. - Hej. Sam.
- Mercedes. - Hejsan.
Vi har vunnit det här de senaste tre åren. Inbilla dig inget nu.
Okej.
- Det är ingen tävling. - Har nån berättat det för dem?
Har jag förstått rätt? Du skriver romaner på filmer som redan existerar?
- Ja. Har du sett Teen Vampire? - Den var ju jättestor.
Filmen, ja. Inte romanen lika mycket.
- Jag ska läsa den i alla fall. - Det behöver du inte.
- Hyr filmen istället. - Vilket är din favoritbok?
Samtalen med don Juan.
- Allvarligt? Det är ju min favoritbok! - Va?
- När han förvandlas till... - En kråka.
- Jag trippade totalt i college! - Jag med.
- Första dan på jobbet, gröngöling? - Första dan på jobbet, gröngöling?
- Vad är det med dem? - Lyssna inte på dem.
Se där. Du har faktiskt rätt schysta moves i kroppen.
Tack. Det är nog judoträningen. Jag kör hårt med Judo.
- Vad är det? Vad är så lustigt? - Mina föräldrars hund heter Judo...
Du sa att du kör hårt med Judo. Det lät lustigt. Jag är barnslig.
Jaha, heter dina föräldrars hund Judo?
Det var lustigt.
Ta henne till Sacred Spirit-retreaten. Det är bara en natt.
Skojar du? Jag gillar henne faktiskt.
- Dricker du whisky? - Bourbon.
- Bourbon... - Jag hatar det verkligen.
Men det är hennes favoritdrink, så jag måste bygga upp en immunitet.
- Mår du bra? - Det är så lent.
"Det är så lent", sa han, kräkfärdig. Men det gjorde inget.
Efter kvällen i den obehagliga danssalen var han betagen.
Gerard, säg ett annat ord för "betagen"?
"Kåt".
...betagen.
Parken kl. 12? Skratta inte, men jag har pedikyr på förmiddagen.
Du är nog första killen jag har träffat som gillar det här.
Vad spännande! Jag önskar jag kunde teckna. Vilken asgrym talang!
Han är också något av en konstnär.
Nej... Nej, jag är inte alls lika asgrym som hon.
Gud, det var roligt.
Du är så duktig.
Har du en tidsplan för att lyckas inom tecknandet?
Vad menar du med "lyckas"? Framgång är en myt.
Kärlek är den enda sanna valutan.
I slutändan är det enda betydelsefulla hur och vem du har älskat.
Det måste väl finnas nåt som du strävar mot?
- Det här. - Vad menar du?
Det här gör mig lycklig.
Om en vecka eller nästa år kanske det inte gör det, men...
...då går jag vidare till nästa sak som gör det.
- Okej, då var den nog färdig. - Jättebra.
Äntligen.
Ni är ett sånt grymt par. Båda tecknar och så. Jättecoolt.
- Jag minns när Kyle... - Kom nu.
Förlåt!
- Lycka till. - Detsamma.
Ibland ritar du väl inte av folk helt korrekt-
- om det finns risk att de blir förnärmade.
Det händer då och då att nån blir förnärmad.
Jag saknar Kyle... på ett märkligt sätt.
Minnet av Kyle finns i våra hjärtan.
Ja, vi kan se tillbaka och le.
- Vadå? - Inget, jag bara...
Jag är bara glad att jag träffade dig.
Jag...
Förlåt...
Förlåt. Jag tänkte pussa dig på kinden.
Jag hade också tänkt pussa dig på kinden.
Är du ledig ikväll?
Ja. Visst.
Så ditt ex ska sjunga ikväll? Han från sjukhuset?
Ja, Tony. Han är jätteschyst.
Han kom nyss tillbaka efter att ha rest runt i världen.
Jag vill gärna att ni träffas. Han kommer att älska dig.
Jag ser fram mot... att bli älskad av honom.
- Var inte han snickare, eller nåt? - Just det.
Tony är intressant, han gör lite av varje.
Han har nyligen börjat snickra åt släkt och vänner.
- Han är en mångsysslare. - Precis.
Det blir kul att träffa honom. Herregud!
- Tony! Hej. - Det kan du ge dig fan på!
- Satan vad kul att få träffa dig. - Ja, satan vad kul att träffas.
- Tack för att ni kom. Vad snygg du är. - Tack.
- Jag älskar dig. - Klart jag inte missar det.
- Nu kör vi igen det här spektaklet. - Jättekul.
- Det ska bli kul att höra dig spela. - Tack. Schyst att du säger så.
Jag längtar efter att få spela, men jag har sabbat handen.
Tony, du måste vara lite försiktigare.
Hörde du? Det är därför hon kommer så bra överens med mamma.
Herregud! Varför tänkte jag inte på det? Sam spelar gitarr.
- Allvarligt? - Ja.
- Broder... Han spelar! - Nej...
- Nej, nej. - Snälla? Jag godtar inte ett nej.
Snälla, gör inte så här...
- Tony... - Redo?
- Broder, är du redo? - Ja.
- Okej, tre, två... - Jag måste stämma den.
Ledsen, killar. Ja... Är den...
- Ta den tid du behöver, kompis. - Jag är inte van vid såna här...
Han är skicklig, eller hur? Han kan sin grej. Bra.
Va? Ledsen, hörrni. Strängen gick av.
- Det gör inget, broder. - Förlåt.
- Saker går sönder. Ingen fara. - Tack, broder.
Den här tillägnas er två.
- Det är för svårt. För mycket. - Ingen fara.
Birdie Hazel, mitt herrskap! Kom upp!
- Nej... - Kom upp nu!
Nej!
Helt otroligt. Jag hade ingen aning om att du kunde sjunga.
Tack.
Du är så begåvad.
Hejsan!
- Jaså, hej. - Hej.
- Det här är Birdie. - Jag är Ashley.
- Vi har hört mycket om dig. - Hej, jag heter Eliot.
Det känns som om vi känner varann. Han pratar jämt om dig.
- Stalker-varning. - Nej då, inte så.
- Har du berättat om retreaten? - Nej, Eliot. Ni behöver inte komma.
- Vad för nåt? - Det är... Varsågod.
Det är bara en natt. Ett sorts läger där man samlar sina tankar
med andra människor i naturen. Man förnyar anden.
- Suveränt. Det är precis min grej. - Det är löjligt... coolt.
- Det rätt coolt. Vill du... åka dit? - Säkert? Är det okej?
- Absolut. - Ja, herregud. Gör det.
- Gärna, om det är okej. - Ja.
- Vad kul. - Härligt, för det vill jag också.
Vad bra. Häftigt. Det var kul att träffas.
- Var finns närmaste tunnelbanestation? - Jag går med dig..
- Glöm det. Hoppa in. Det är för kallt. - Säkert?
- Självklart. Kom! - Vad snällt. Tack.
- Hejdå. - Hejdå.
Tack.
Okej... Jag fixar det.
Du har lyckats. Hon verkar jättefin.
Hon vet väl att hon inte ska säga nåt?
Har du nån cool hippietröja jag kan ha på retreaten?
- Ja, vänta lite. - Vad gör du?
- Jag tittar i en tidning. - Vi måste ju åka. Vad för tidning?
- Martha Stewart Living. - Varför...
Herregud. Martha Stewart? Allvarligt?
Du måste se omslaget på thanksgiving-utgåvan. Helt galet.
Tack, det är bra. Vi måste åka.
- Tack för att du förstörde stämningen. - Förlåt.
- Är du taggad inför retreaten? - Taggad? Nej. Har du...?
- Birdie kommer att älska den. - Tror du det? Tack.
Jag brukar faktiskt inte röka så ofta, men vad tusan...
Samma här. Jag är inte heller direkt sångaren i Phish, men...
...är man på retreat så är man.
Är du säker?
Jag brukar tända julgranen när andan faller på.
- Sluta. - Vadå?
- Julgranen? - S'mores för min del!
Så, Birdie... Är det ett smeknamn?
Nej, nej. Mina föräldrar var hippies. De tyckte att världen stängde in dem
så de ville att deras dotter skulle flyga fritt, därav Birdie.
Vad coolt.
- Åh nej. - Vadå? Vad är det?
Hörru. Det kanske är svamparna eller K: et som talar, men...
- ...ger inte du mig gitarrlektioner? - Nej, det är svamparna.
Nej, du lär mig spela gitarr. Hörru, är det bruden?
- Är det hon som är fittan? - Käften.
- Jag tänker gå och ta några s'mores. - Okej.
Är det okej? Vart ska du?
Hej. Vill du ha en s'more?
Hallå?
Vad i helvete?
- Sam? Sam? Mår du bra? - Ja, jag bara chillar lite.
Kom! Mantrat sjunger inte av sig själv.
Okej!
Herregud, din pojkvän tar kål på mig med det här.
Det gick ju så bra, allt flöt på.
Jag är jättehög, det går åt helvete. Jag är helt exponerad.
- Vad gör du? - Va?
Att äta hjälper mig när jag är stressad.
Jag har ett medicinskt problem. De här är vidriga.
Nej, vad gör du med tjejen? Vad menar du med "exponerad"?
- Det är lite överdrivet. - Se på det här stället.
Hon passar perfekt, men det här är inte alls min grej.
- Vad gör jag här? Vilket misstag. - Det kallas att kompromissa.
Vinprovning är inte Eliots favoritgrej
men han tog mig till Finger Lakes i somras.
Vi hade jättetrevligt, för han visste att det var nåt jag ville göra.
- Han visade mig bilderna. - Jag vet.
Och den här andliga grejen är egentligen inget för mig
men jag följer med honom på alla retreat.
Man behöver inte älska det, bara ge det en chans för den andras skull.
Okej. Du har rätt.
- Håll målet i sikte, soldat. - Okej. Målet i sikte.
- Ta en servett. - Nej, det är bra. Håll målet i sikte...
Målet i sikte, målet i sikte, målet i sikte...
Jag önskar jag kunde säga att det var det galnaste jag varit med om...
Det kan jag säga, lätt. Jag har aldrig startat en chant förut.
Du satte igång dem, de älskade det!
- Ja. - Det var kul.
Det blev intensivt.
Okej. Vart skulle du åka om du kunde åka vartsomhelst i världen.
Definitivt Orlando. Jag har alltid velat åka dit.
Eller till nån av de kringliggande förorterna.
Jag har inte rest så mycket som jag hade velat.
- Jag har inte ens varit utanför USA. - Har du inte?
Men jag skulle väldigt gärna vilja åka till Galápagosöarna.
- Det är ju inte klokt. - Vadå?
Det är nästan det enda stället på jorden som jag inte vill åka till.
- Va? Skojar du? - Nej.
Jag älskar det de representerar och jag älskar stället i sig
men det känns som om det där speciella skulle förstöras om jag åkte dit.
Det är en orörd plats med otroliga djur som inte finns nån annanstans
- ...som vandrar fritt... - Sköldpaddor...
- Det är fulländad natur. - Vad är det för fel med det?
Ja, men jag tror att vi skulle hitta ett sätt att sabba det hela.
Rent själviskt vill jag gärna åka dit och uppleva det.
Men om vi får åka dit, så kommer även blekfeta turister
som vi ha en exotisk smekmånad, så nej tack.
Precis så känner jag inför Orlando.
- Mina föräldrar skulle älska det här. - Jaså? De måste vara superhippies.
I college hade de ett band som hette Hemp hemp horray.
- Det... Det låter helt otroligt. - Ja.
- Var bor de? - I Oregon, och odlar vem-vet-vad.
Berätta om dina föräldrar.
Pappa har det bra, uppe i Vermont. Han lever ett stilla liv.
Han är en pensionerad krönikör. Väldigt intellektuell.
- Trevligt. - Ja.
Din mamma, då? Var finns hon?
Mamma och jag har haft ett av-och-till-förhållande.
För det mesta av, kan man väl säga.
Hon lämnade pappa för nån annan, som hon tyckte var bättre.
Och samtidigt slutade hon mer eller mindre prata med mig.
Hon bröt liksom kontakten.
Så ni... pratar inte alls med varann numera?
Nej... Jag fick ett kort med posten för tre år sen.
Nej, det är faktiskt fyra år sen.
Gud... Det var från hennes nya man
och han berättade att hon hade gått bort.
Men vi hade inte pratat med varann på fem år, så det var...
...det var faktiskt inte så illa som det kunde ha varit.
Jag avskyr faktiskt att prata om det.
Nej... vi behöver inte prata om det.
- Jag är så ledsen. - Nej då, det är okej.
Ingen fara, jag är bara hög.
Det är mycket...
Men jag älskar verkligen det här.
Vi är oss själva när vi är med dem som får oss att känna oss mest levande.
Och... jag känner mig väldigt levande just nu.
Jag vet inte vad som är bäst, det faktum att det är 20 minus
eller att jag har miljoner kvistar som skaver i röven...
Jag vet, det är en rot som trycker in i mig.
Jag kan trycka in en rot. Förlåt.
Synd, för jag älskar snuskiga naturskämt.
Jaså?
Försök säga det snabbt tio gånger...
Det är omöjligt.
Snuskiga...
...natur... ...skämt.
Jag tror jag känner den där roten du nämnde.
Jösses, den växer.
Allvarligt?
- Hej. - Jag tror att vi är klara.
Du, jag måste hjälpa El med resten av grejerna.
Okej...
Jag berättade om mamma igår kväll. Vilken idiot.
- Hon lägger nog ihop ett och ett. - Jag vet inte, hon verkar gilla det.
Ja, hon gillar fejk-mig.
Det är så jävla korkat. Jag skulle aldrig ha gjort det.
Jag tycker att du är rätt grym. Du verkar bara...
Du måste bara... För att vara helt ärlig mot dig...
Ja?
Vadå?
- Kör du? - Inte just nu.
- Men jag tänkte det... - Ge mig nycklarna.
Hade han släppt in henne i den del av sig själv
som han inte var redo att, eller nånsin ville, dela med henne?
- Hallå? - Hej! Jag tycker att det är lovande.
Gör du? Vad kul.
Det är verkligen kul att du gillar det.
Min eleganta fru och horflocken hon umgås med torrjuckar över den.
Åh, vad... otrevligt.
- Du kallas aldrig mer dussinförfattare. - Vem påstår...
Jag har ett samtal som väntar, måste sluta. Jag älskar dig.
Okej... älskar... dig med.
- Bobby? - Vad har du, Al?
- Var det Birdie? - Va? Nej... det var Alan.
Hjälp mig hitta på en dejt med Birdie. Jag har gått igenom hennes sida.
Hon har inte uppdaterat på veckor. Jag behöver nåt.
Ni kanske ska gå nånstans dit du vill gå för en gångs skull.
- Men det måste vara hennes stil. - Du är hennes stil, pucko.
Den där rekvisita-butiken som du älskar, då?
- På en dejt? Vad skulle vi göra? - Shoppa, prata.
- Inte försöka vara nån annan. - Jag vet inte om hon gillar sånt.
Det låter otroligt riskabelt.
Fan också. Nej, jag håller mig till planen.
Herregud.
- Börjar du komma ihåg hur man gjorde? - Ja, det är som att cykla.
En väldigt brant och svår cykeltur.
Jisses.
Vad är det?
Helvete!
KAPITEL 9
- Byt plats. - Varför?
Efter klättringsbestyret måste Charlie göra det oundvikliga
släppa in henne i sin värld.
Nyfiken i en strut.
Förlåt.
- Förlåt att det regnar. - Det är inte helt och hållet ditt fel.
Det ska bli spännande. Det verkar häftigt.
Ha inte för höga förväntningar. Jag gillar det.
Alla har sin egen smak.
Allt är rekvisita från olika filmer.
Vad coolt. Jag känner mig som ett barn. Jag vill leka med allt.
Det är det som är grejen. Man kan det.
Den här ska jag ha på Kentucky Derby.
Jag vet inte om du skämtar, den är faktiskt fin på dig.
Jag ska ha på mig den här nån gång.
- Herregud, titta. Den är perfekt. - Gode gud...
Ja. Det är jättefint.
- Det ger mig minnen. Vad sjukt. - Ger den dig minnen?
Av vad? Tjänstgöringen på Iwo Jima?
Allvarligt, vad påminner den dig om?
- Inget. - Lägg av...
Jag har inget stort avslöjande, eller så.
- Berätta, då. - Jag var i scouterna.
Åh, vad gulligt. Varför ville du inte säga det? Det är ju urgulligt.
- Tvingade dina föräldrar dig till det? - Mer eller mindre.
Man kan faktiskt tillhöra scouterna tills man är 18.
- Det är inte bara små... - Var du i scouterna tills du var 18?
Ja. Jag var inte lika engagerad... Jag vet. Det är inte gulligt.
Suveränt! Snälla, säg att du har kvar uniformen.
Ja, och sorgligt nog passar den nog.
Den måste du ha på dig nån gång, för jag tycker att det är sexigt.
- Va? - Jag vet, men jag menar allvar.
- Verkligen? - Man får ha ett töntspöke i garderoben.
Jaså? Bara ett?
Nej, man får ha en hel garderob full av dem.
Jag skulle behöva en garderob i industristorlek...
- Jaså? - ...till alla mina töntspöken.
Ge mig ett exempel till på nåt riktigt töntigt.
- Det finns så många... - Allvarligt. Bara ett till.
- Ett spöke om dagen räcker. - Nej, nej.
Ju töntigare, desto sexigare. Det vet du väl?
Jaså? Jaha, i så fall...
- Jag var med i ett band... - Det är inte töntigt, bara coolt.
Såvida man inte är en New Kid on the Block.
Exakt. Jag var den försvunne Wahlberg-brodern.
- Jag visste det! - Wally Wahlberg.
- Ni är så lika! - Det hör jag ständigt.
Mestadels i magregionen.
Allvarligt, spelade du gitarr, eller?
Herregud... - Vad gjorde du?
- Jag var bas. - "Var" bas?
Det är antingen ett okänt uttryck, eller nåt annat...
Om man räknar rösten som instrument, så spelade jag.
Fanns det några riktiga instrument i bandet?
- Nej, frun. - Det var en a capella-grupp, eller hur?
- Nej. - Du var med i en a capella-grupp.
- Nej, jag var med i ett a capella-band. - Varför sa du inte det?
- Varför skulle jag ha gjort det? - Det är ju grymt.
- Vi kunde ha harmoniserat. - Det här är mindre grymt.
Det fanns lika många kvinnor i bandet som det fanns instrument.
- En manlig a capella-grupp? - Just det.
- Herregud. - Ja, frun. Det var ett mansband.
- Helt normalt. - Inte det minsta.
Dra åt helvete, Eliot!
- Vad var det? - Hon såg allihop.
Jamie Lee Cutis, Kathleen Turner, Christley Brinkley... Helvete!
Kathleen Turner? Allvarligt?
- Hörru... - Förlåt.
Vänta lite.
Jag är verkligen ledsen. Är du okej?
Hon gav mig ett ultimatum.
Det var fotona eller hon... så hon försvann.
Vänta lite. Det handlar om några foton på gamla kändisar som du runkar till
och din flickvän, och du valde fotona?
Jag älskar henne inte mindre för det.
Gör henne glad bara. Behåll dem men säg att du har slängt dem.
Det är inte bara de förbannade fotona. Jag bryr mig inte.
Hur mycket av mig, det som gör mig till den jag är
kan jag bara radera, eller slänga bort?
- Förlåt att vi väckte dig. - Det gör inget.
Jag har en överraskning till uppvisningen nästa fredag.
Jaså? Du är full av överraskningar.
- Mina föräldrar kommer. - Det är ju galet.
Det är jättesnälla och avslappnade, så känn ingen press.
Okej.
Vill du komma med upp på en nattfösare?
En nattfösare? Vilket år är det?
Tyst! Vet du inte att "nattförsare" är en eufemism för "sexdags".
Nepp. Det var nåt nytt.
Jag skulle gärna komma upp och nattfösa dig, men...
...den indiska maten och dansrörelserna fungerar inte i harmoni.
- Åh nej. - Det är okej.
- Vila dig och ring om du behöver nåt. - Okej.
Du ser inte ut att må så bra.
Det ordnar sig.
- Det var jättetrevligt ikväll. - Ja.
"Jag har lärt mig att det räcker att vara med dem jag älskar."
- Det är Walt Whitman... - Jag vet.
- Vadå? - Inget.
Nej, säg.
Jag tror...
Jag tror jag håller på att bli kär i dig.
Birdie, du... du är otrolig.
Godnatt.
Herrejävlar, hon sa att hon älskar mig!
Fattar du? Hur kan hon säga det och mena det? Att hon älskar mig?
Hon vill att jag träffar föräldrarna på fredag. Hon känner mig inte ens!
Herregud. Jag äter glass mitt i vintern och citerar Walt Whitman spontant.
Om hon tror att det är den jag är lär hon bli besviken.
Jag ska skriva lite. Jag är på rummet om du vill mig nåt.
Hur jag mår? Tack för att du frågar...
- Hallå? - Godmorgon, solstråle!
- Hej, Alan. Vad är klockan? - Det är tidigt.
- Men jag har läst det du mejlade igår. - Okej. Gillade du det?
Jag gillar väldigt mycket. Jag vill boka in ett idémöte-
- för att gå igenom några idéer för slutet. Nästa fredag kl. 18?
Då har jag... en dansuppvisning.
Den var kul. Allvarligt, vad sägs om nästa fredag?
- Visst, det går bra. - Det är spikat! Vad spännande.
Vad gör du ikväll? Jag vill bjuda på en öl.
Jag kan inte. Min... En tjej som jag har träffat har en överraskning åt oss.
- Jaha? - Jag måste skriva. Vi ses nästa fredag.
Okej, jag är taggad. Jag älskar dig, kompis.
- Jag... älskar dig också. - Pussar och kramar.
Detsamma.
- Jag är så spänd. - Jag med.
Du måste blunda tills jag säger att du kan titta igen.
- Jag kanske behöver lite hjälp. - Jag leder dig.
Gå nu rakt fram.
Okej...
Nu kan du titta.
- Wow. - Visst är det grymt.
Min vän jobbar här. Jag fick lova bort min förstfödda för att få nycklarna...
- Vad tycker du? - Det är Andrew Wyeth.
- Jag vet. Han är min favoritkonstnär. - Jag vet.
- Jaså? - Ja.
- Vet du vem min favorit är? - Nej.
Jag har ingen.
- Vill du ha lite bourbon? - Nej, det är bra.
- Vill du inte skåla? - För vad?
Jag vet inte. För oss.
Har du nåt annat än bourbon?
Nej, det är allt jag har.
Då får det vara.
Galet. Mamma brukade ha flätor precis som hon.
De här kallas för Helga-målningarna.
En dag upptäckte Andrews fru 240 porträtt av en annan kvinna i studion.
Det visade sig vara deras granne Helga.
Livet kan vara för jävligt.
- Jag önskar att jag kunde måla så. - Det kan du nog.
- Du är så begåvad. - Nej...
- Är du hungrig? Vill du ha mat? - Jag åt nyss. Det är bra.
Vad är det som pågår?
- Vad menar du? - Vill du vara här?
Vad pratar du om?
Jag känner mig som en irriterande tjej du nyss träffat som du vill bli av med.
Jag har bara mycket att tänka på.
Men jag har gjort framsteg med skrivandet, riktigt bra grejer.
Teen Vampire II?
Du tror att jag är en dussinförfattare, eller hur?
Nej, nej, inte alls.
- Det menade jag inte. - Jag fattar.
Jag föredrar faktiskt det här till Wyeth-målningarna.
Är det för att jag berättade att jag... Handlar det om det jag sa häromkvällen?
Lägg av. Jag fattar vad som pågår. Det är väl lite märkligt?
Du bjuder in mig till en privat visning av din favoritmålare
med din favoritsprit, ditt favoritbröd och din favoritost...
- Vi behöver inte... - Nej, nej, jag fattar.
Jag är köttfärslimpa och du vill ha filet mignon.
- Vad pratar du om? - Jag är utmattad!
- Klättringen, gitarren, matlagningen. - Matlagning?
Jag försöker hålla din takt och det är inte lätt.
Jag vill inte att du ska göra det. Det är inte viktigt för mig.
Du borde ha nån annan.
Som Tony. Utåtriktad, begåvad, världsvan.
- Han är perfekt för dig. - Va?
Tony är min vän. Det var en mardröm att vara tillsammans med honom.
- Du är löjlig. - Jaså?
- Vem är min favoritförfattare? - Jag vet inte. Carlos Castaneda?
- Nej. Vad är min favoritefterrätt? - Jag vet inte. Berätta.
Tycker du inte att det är konstigt att du inte vet det?
Nej, faktiskt inte.
- Det finns mycket du inte vet om mig. - Spelar det nån roll? Vi är så olika.
Det är för mycket. Jag har knappt rest och du är som en fredskårsveteran.
- Jag vet inte ens... - Vad ser du hos dig?
Och du kan ju sticka när du får lust. Det är ju din filosofi.
När nåt bättre dyker upp försvinner du.
Eller hur?
Tror du att jag bara väntar tills nåt bättre dyker upp?
Jag vet inte. Berätta du.
Det var första gången jag sagt till en kille att jag älskar honom.
Vet du hur jävligt det kändes att få den responsen?
- Varför är du då här? - För att... Din idiot!
Jag gillar dig. Vare sig du vill tro det eller ej.
Om jag inte känner dig för att jag inte vet vilken din favoritefterrätt är
berätta då det, så att jag kan sluta inbilla mig att det här kan bli nåt.
Hallå! Hallå! Vänta!
Tack.
Hej, hur är det?
- Där är han! - Alan.
- Skrivarmaskinen. Hur är det? - Bra.
Att du har blod kvar i fingrarna efter att skrivandet! In med dig.
- Du känner min partner Scott? - Vi talade på telefon. Kul att träffas.
- Välkommen. Sätt dig. - Jag gillar din manbag.
- Tack. - Jag gillar det den förmedlar.
Hoppas att den innehåller fler godbitar.
- Jag med. - Ta en kondisbit eller lite frukt.
- Nej tack. - Ta lite cantaloupe.
Du har suttit inne och skrivit. Den innehåller mikronäringsämnen.
Okej. Tack.
In med den bara.
Rent generellt så funkar den inre monologen utmärkt.
Killen är fullkomligt bortkommen
och har ingen aning om hur han ska hantera sina egna korkade handlingar.
Det jag gillar är att han inte vet hur den verkliga världen funkar.
Han vågar inte visa sig för världen. Det är hans eget fel.
- Jag... - Han är ett barn, ensam i skogen.
Han är vilse i sin egen neuros. Det är mäktiga grejer.
- Han menar att du skapat idealfittan. - Idealfittan?
Runt kapitel 12, ursäkta att jag avbryter... Vid den här punkten
står det klart att jag tar tjejens parti.
- För mig är det mer runt 11 eller 10. - Tjejen? Skojar ni?
Det är bra, du har en huvudperson, men som i ett stafettlopp
lämnar du över pinnen: "Nu hejar vi på tjejen."
Det görs på ett elegant sätt, men samtidigt inte.
Hur kan man inte älska henne? Han är en ryggradslös, patetisk...
- Han är en eunuck. - Precis!
Inte bokstavligen, de har ju... Men vi vet vad vi menar.
- Men han är eunuck på andra sätt. - Precis.
- Förstår du vad jag menar? - Ja.
Hur skulle den metaforiska eunucken kunna nå ett samförstånd?
Ursäkta, men det var inte alls min avsikt med berättelsen.
- Det ville jag inte förmedla. - Ursäkta?
Hon är helt uppslukad av det här.
Hon sätter press på honom och gör det till en börda.
- Nej. - Hur kan du säga så?
Det finns ingen koppling mellan dem.
- De var ju kära! Men han såg det inte. - Precis!
Nu kan hon bara acceptera att han är helt oduglig.
Han hade det, men förlorade det för att han kvävde henne med sin rädsla.
I slutändan är det uppenbart hur det måste bli.
Och det är att hans öde är att vara ensam.
Det är ärligt och enkelt.
Han har utestängt alla, och det fortsätter han göra.
Han lär ju aldrig komma över det där med sin mamma.
Resten av livet får han vara lida av att han inte kunde visa henne kärlek.
Om han vaknar, så blir det många droger och flera år senare.
Och då har hon knullat halva Manhattan, så han vill ändå inte ha henne.
Så romans eller ej, det är över.
Det var helt enastående! Mercedes och Roberto!
Taxi!
Håll i syrgastuberna nu, mitt herrskap, för nu kommer Henry och Harriet!
Cookie och Chris, allihop! En gång till, Cookie och Chris!
Bara några par återstår.
Snart är det dags för den ljuva Birdie och ståtlige kavaljeren Raymond!
Men först, Earl och Sally. Eller som de också kallas: Wowfactor.
- Hej, Sam. - Vad gör ni här?
Vi ska se Birdie dansa.
- Var är hon? - Där. Hon ska snart dansa.
- Okej... - Ge mig dina grejer.
- Skärp dig nu. Du ser inte klok ut. - Tusan också.
- Okej. Bra? - In med dig nu.
- Hur är det med er? - Bra. Vi kompromissar.
- Kompromissar... - Underbart!
- In med dig nu. - Okej.
Birdie. Hej.
- Hej. - Du ser fantastisk ut.
Var är dina föräldrar?
Jag avbokade det. Jag trodde inte att du skulle komma.
Förlåt...
Kan vi gå nånstans och prata? Jag måste...
Vi kan prata här.
- Jag älskar dig. - Sam, du behöver inte...
Jag vet, men det är sant. Jag är kär i dig.
Jag älskar dig så mycket. Det känns skönt att säga det.
Häromkvällen visste jag inte om jag visste på rätt sätt
men nu vet jag att jag vet på alla sätt.
Jag visste det, jag vet det.
- Förstår du mig? - Inte direkt.
Okej, vänta...
- Killen som du blev kär i... - Dig.
Nej, killen som spelar gitarr, gillar pedikyr och vill tatuera sig...
Det är egentligen inte jag.
Jag baserade allt det på din Facebook-sida
för jag ville vara din drömkille.
- Jag vet. - Va?
Jag vet. Du är inte världens mest subtila, Sam.
- Visste du det hela tiden? - Ja.
- Om arternas uppkomst-kom igen. - Förlåt mig.
Jag ville inte riskera att vi inte skulle ha nån koppling.
Jag var så rädd, men det har funnits där hela tiden.
Snälla, kan vi börja om från början?
Nej.
Men vi kan fortsätta där vi var.
Tack.
Att du visste det där med profilen utan att säga nåt.
Jag skrev dit saker för att se om du skulle göra det.
- Skojar du? - Klättringen, till exempel.
- Va? Det var värst av allt. - Det var värst.
Du är hemsk. Nu borde jag berätta en sak.
Jag hittade på hela grejen med a cappella-gruppen.
Det var ett bra försök.
Mitt herrskap, det har blivit en ändring i uppställningen.
Stryk Raymond. Den här dansen dansas av Birdie och...
...vem du än är.
- Får jag lov? - Ja.
- Vad i helvete? - Förlåt, Raymond. Låt mig förklara.
Min flickvän visste inte att jag skulle komma, för jag är en skitstövel.
Passa dig! Om du lämnar henne igen tar jag din plats.
Det är ingen risk.
- Så... har du skrivit färdigt boken? - Nästan.
Men jag tror att slutet kommer att ändras.